Voyna i mir 1. Andrey Bolkonskiy (1965) dvd version
redigeret af schalke03 i danmark
MOSFILM
Tanker, der har store konsekvenser, er altid enkle.
Jeg nåede frem til -
- at hvis fordærvede mennesker finder styrke i fællesskaber-
-så må hæderlige mennesker gøre det samme.
Så enkelt er det.
KRIG OG FRED af Lev Tolstoj
Instrueret af Sergej Bondartjuk Vasilij SOLOVJEV
Director af Photography Anatoly PETRITSKY
Production Designers Mikhail BOGDANOV, Gennady MI-NIKOV
Musik composed af Vyacheslav OVCHINNIKOV
Lyd Director Yuri MIKHAILOV
Skuespillere:
Liudmila SAVELYEVA - Nat-ha Rostova
Sergei BONDARCHUK - Pierre Bezukhov
Vyacheslav TIKHONOV - Andrei Bolkonsky
V. STANITSIN - Ilya Andreyevich Rostov
K. GOLOVKO - Countess Rostova
O. TABAKOV - Nikolai Rostov N. RODIN, S. ERMILOV - Petya Rostov
I. GUBANOVA - Sonya
A. KTOROV - Nikolai Andreyevich Bolkonsky
A. SHURANOVA - Princess Maria A. VERTINSKAYA - Lisa Bolkonskaya
B. SMIRNOV - Prince V-sily I. SKOBTSEVA - Helen
V. LANOVOY - Anatole O. EFREMOV - Dolokhov
N. TOLKACHEV - Count Bezukhov Ye. TYAPKINA - Akhrosimova
K. POLOVIKOVA - Drubetskaya E. MARTSEVICH - Drubetskoy
A. STEPANOVA - Scherer
D. FIRSOVA - Katish G. KRAVCHENKO - Karaghina
B. ZAKHAVA - Kutuzov N. TROFIMOV - Tushin
G. CHOKHONELIDZE - Bagration N. RYBNIKOV - Denissov
V. MURGANOV - Alexander I V. STRZHELCHIK - Napoleon
V. SAFRONOV - Emperor Francis N. BUBNOV - General Mack
I. SOLOVYOV - Shinshin Yu. CHEKULAYEV - Nesvitsky
P. SAVIN - Timokhin
A. SMIRNOV - Staff Officer V. BADAYEV - Regiment Commandør
Skt. Petersborg år 1805
De er kommet fra Genova og Lucca med deres ønsker til monsieur Bonaparte.
Monsieur Bonaparte, som sidder på en trone, opfylder landenes ønsker.
Yndigt! Nej, det kan gøre én vanvittig.
Man skulle tro, alle har tabt hovedet.
Den navnkundige Anna Pa vlovna Sjerer -
- kejserinde Marija Fjodorovnas nærmeste hofdame -
- beherskede som ingen andre kunsten at holde soiré.
stabilitet i Europa og folkeretten.
Et mægtigt rige som Rusland, som anses for barbarisk -
- går i spidsen for en alliance, der skal skabe stabilitet i Europa.
Denne aften havde hun inviteret den franske vicegreve af Mortemart -
- der var flygtet til Rusland fra Antikrist selv, Napoleon Bonaparte.
vil for altid være ødelagt af intriger, vold -
- landsforvisning Og fordømmelse.
Staten var ganske enkelt nødt til at henrette hertugen af Enghien.
Gode gud. Vil De med ind til det andet bord, monsieur Pierre?
Napoleon er stor, og det var revolutionen også
Nu må jeg høre lidt om Dem, monsieur Pierre.
Tilgiv mig, min kære vicegreve -
- men et selskab hos ambassadøren -
- frarøver mig fornøjelsen af at fortsætte vor samtale.
Det bedrøver mig, at jeg må forlade Deres henrivende soiré.
L Sjerers salon samledes -
- 'essensen af den intellektuelle elite i S/rt. Petersborg' -
- som Anna Pavlovna sagde.
Her kunne man virkelig måle den politiske temperatur-
- i de øverste kredse i Skt. Petersborg.
Min mand forlader mig snart for at marchere mod døden.
Hvad skal vi med den modbydelige krig?
Skal De i krig, fyrste?
Ja, som general Kutuzovs adjudant.
- Og Deres hustru Liza? - Hun tager på landet.
Det er syndigt af Dem at berøve os Deres charmerende hustru.
Kære Hippolyte, hvorfor kan mænd ikke leve uden krige?
Vi kvinder ønsker ikke noget. Vi har ikke behov for noget.
Hvorfor har du gjort frøken Sjerer bekymret?
Abbeden er skam en interessant mand, men han forstår ingenting.
Jeg tror på varig fred, men ikke ved at bevare den politiske balance.
Man skal ikke lufte sine ideer overalt.
Har du besluttet dig for noget? Garderofficer? Diplomat?
Jeg ved det ikke. Jeg er ikke meget for nogen af dem.
Abbeden må være frimurer.
Lad os tale om noget mere alvorligt. Har du været ved kavaleriet?
Nej, men jeg kom til at tænke på noget, jeg ville fortælle.
Nu er vi i krig med Napoleon.
Var det en krig for frihed, kunne jeg forstå det.
Så skulle jeg være den første til at melde mig under fanerne.
Men at hjælpe England og Østrig mod den mægtigste mand i verden -
- det er ikke godt.
Var alle idealister, fandtes der ingen krige.
- Det ville være skønt. - Måske, men det vil aldrig ske.
Fortæl mig så, hvorfor De drager i krig?
Hvorfor?
Det ved jeg ikke.
Sådan er det bare.
Og fordi det liv, jeg fører her, ikke siger mig noget.
Hvorfor er Annette aldrig blevet gift?
I mænd kan da ikke være for kloge.
Undskyld, men I forstår jer slet ikke på kvinder.
- Og som De da debatterede. - Jeg debatterede med Deres mand.
Jeg forstår stadig ikke, hvorfor han vil i krig. Hvornår rejser De?
Tal ikke om den afrejse. Tal ikke om den.
Jeg vil ikke høre tale om den.
Da jeg forstod, at jeg måtte afbryde alle mine kære bekendtskaber
Og derudover, Andrej Jeg er bange. Jeg er bange.
- Hvad er du bange for, Liza? - Alle mænd er egoister.
Han forlader mig på grund af en grille og efterlader mig alene på landet.
Med min far Og søster.
Men uden mine venner. Selvfølgelig er jeg bange.
Jeg forstår nu stadig ikke hvorfor.
Nej, Andrej. De har virkelig forandret Dem.
Du bør gå tidligt i seng, sagde lægen jo. Så læg dig hellere.
Monsieur Pierre må gerne høre det.
Jeg har villet sige det her længe.
Hvorfor har du ændret dig sådan? Hvad har jeg gjort dig?
Hvorfor forlader du mig for at drage i krig?
Du taler til mig som til et barn. Der er sket noget det sidste halve år.
- Hold nu op, Liza - Rolig, fyrstinde. Sådan er det ikke.
Jeg forsikrer Dem for, at
Jeg har også følt sådan Jeg ved fordi
Undskyld. Jeg blander mig utidigt.
Bliv ikke vred. Godnat.
Vent, Pierre. Fyrstinden er for god til ikke lade mig nyde dit selskab.
- Kun sig selv tænker han på - Liza!
Gode gud, gode gud.
Godnat, Liza.
Jeg råder dig til aldrig at gifte dig, min ven.
Ikke før du kan sige, at du har opnået alt.
Ikke før du ikke længere elsker den kvinde, du har valgt.
Så ser du hende klart.
Ellers begår du en grusom fejl.
Gift dig, når du er gammel og grå. Ellers spilder du det bedste i dig -
- på smålige bekymringer.
Bonaparte og hans karriere, siger du.
Men da han marcherede mod sit mål, var han fri.
Kun målet havde han for øje, og han nåede det.
Men her? Saloner, sladder, tomhed. En 0nd cirkel, jeg ikke kan bryde ud af.
Men nok om mig.
- Lad os tale om dig. - Hvad er der at sige om mig?
En uægte søn uden navn Og formue.
Jovist, jeg har min frihed, og jeg nyder livet.
Men jeg ved ikke, hvad jeg skal tage mig til, så jeg spørger dig til råds.
Du er den eneste, der lever livet i disse kredse. Derfor kan jeg lide dig.
Garderofficer eller diplomat, uanset hvad skal du nok klare dig.
Men hold op med at komme hos Kuragin og føre det liv, de gør.
Udskejelser og svir passer ikke til dig.
Jeg har længe tænkt præcis det samme.
Jeg kan ikke tage ordentlige beslutninger.
Jeg får hovedpine og spilder mine penge. Jeg tager ikke af sted i aften.
- Giv mig dit ord på det. - Jeg lover det.
Petrusja, min ven, kom her!
Gå så, ellers tror de bare, at jeg ikke kan stå op!
Prøv du bare, din kæmpe.
Vent. Kuragin! Hør her!
Jeg giver 100 imperialer til den, der kan gøre det samme som mig.
Han tømmer flasken, mens han sidder under vinduet.
Stille!
Det er jo vanvid! Han slår sig selv ihjel!
Ikke forskrække ham! Så falder han, og hvad så?
Den første, der nærmer sig, ham skubber jeg ned.
Tom!
Mine herrer! Jeg vil også prøve.
Jeg tømmer flasken. Kom med noget rom. Jeg gør det selv uden væddemål.
- Lad ham bare. - Du kan jo knap nok komme op.
Giv mig en flaske. Så gør jeg det.
Jeg Vædder gerne, men først i morgen. Nu skal vi til skuespillerinderne!
Af sted! Og bjørnen skal også med!
- Det er jo fyrst Vasilij. - Grev Bezukhov må have det skidt.
Stakkels grev Bezukhov. Hans helbred er i forvejen skrøbeligt.
Hans søns griller bliver hans død. Tre af dem havde fundet en bjørn et sted -
- og de tog den med hen til skuespillerinderne.
De lænkede en politimand til bjørnen og smed dem begge i floden.
- Bjørnen svømmede med manden ovenpå. - Jeg gad nok have set hans udtryk!
Det er ikke sjovt, greve. Dolokhov blev degraderet -
- og mens Kuragins far fortiede sagen, blev Bezukhov sendt til Moskva.
Bare ingen i Moskva vil tage imod ham. Jeg nægter i al fald. Jeg har døtre.
Men sikke et nummer de lavede. Jeg ser stadig den politibetjent for mig.
Monsieur Pierre.
Det er hun jo. Det er hendes navnedag i dag.
Min allerkæreste... Tillykke.
Goddag, min kære. Jeg lykønsker dig.
- Hun er skøn. - Det har hun fra mig.
Herlige børn.
- Hvad er der, Sonja? - Ikke noget. Lad mig være i fred.
Du betyder alverden for mig, Sonja.
- Sig ikke sådan noget. - Ikke? Så tilgiv mig.
Fantastisk!
Boris! Boris, kom her!
Der er noget, jeg må fortælle Dem.
Kom med herhen.
Hvad er det, De vil fortælle?
Vil De kysse dukken?
Vil De ikke?
Kom med herhen.
Kom
Længere endnu
Kom helt herhen
Har De lyst til at kysse mig?
Tillykke med dagen, min kære.
Du keder dig vist i Moskva, din slyngel.
Snart skal du på jagt efter kavalerer til dine piger.
Har du det godt, mit barn?
En lille ræv er hun, men jeg elsker hende.
Kom her, unge mand. Kom herhen. Kom nu herhen!
Jeg fortalte altid din far den bitre sandhed, og det gælder også dig.
Ja, du er sandelig en god dreng.
Mens din far lå for døden -
- bandt du en politimand fast til ryggen af en bjørn!
Det er skammeligt. Du burde hellere drage i krig.
Nå, vi må hellere sætte os til bords.
Der er allerede udstedt en krigserklæring i Skt. Petersborg -
- og den er overleveret til den øverstbefalende i Moskva.
Hvorfor skulle vi bekrige Bonaparte?
Østrigerne har fået en lærestreg. Er det vores tur nu?
Imperatoren er fuldt på højde med situationen.
“Sid hjemme, mine drenge, og leg med jeres legetøjspenge."
Vi bør kæmpe til sidste blodsdråbe.
Og ofre vores liv for imperatoren.
Da vil alt blive godt.
Jo mindre snak, des bedre.
Det mener vi gamle husarer.
Hvad mener De om det, unge husar?
Jeg er enig. Vi russere må sejre eller bukke under.
Dét kalder jeg en ægte husar!
Hvad skyldes al den larm?
En kunne næsten tro, at franskmændene var kommet.
Krigen er på alles læber. Min søn skal af sted.
Fire af mine er i hæren, og jeg sørger ikke.
Alting er i Guds hænder.
Man kan også udånde i sin seng eller blive skånet i krigen.
Så sandt.
Jeg har sendt bud efter Pierre.
Greven pegede på billedet af ham og ville se ham.
Jeg beder kun til én ting, kære fætter.
At Gud tilgiver hans synder-
- og at hans sjæl finder fred i det hinsides.
Jo, bevares.
Men du ved jo, at greven har skrevet et testamente -
- der forbigår alle naturlige arvinger -
- og efterlader alt til Pierre.
Det kan han ikke, for Pierre er et illegitimt barn.
Du forstår ikke, Katja.
Hvis det er sandt, at greven har skrevet til tsaren -
- og bedt ham gøre Pierre til en legitim søn -
- så er Pierre ikke længere Pierre, men grev Bezukhov.
I så fald vil han arve alt.
Mor bad mig om at få Dem ud på dansegulvet.
Jeg er bange for, at jeg spolerer dansen.
Men hvis De vil give mig en lektion
Semjon, lad os tage 'Daniel Cooper'.
Se, far!
Se lige, far!
Du fredsens! Som han dog kan.
Måske har greven ikke sendt bud efter mig
Tro mig. Jeg lider ikke mindre end Dem. Vær nu en mand.
Der er grænser for, hvor meget et menneske kan klare
Hvem skal arve hans formue?
Der er mange bejlere.
Vær ikke nervøs, min ven. Det er et godt tegn, at han har hidkaldt Dem.
Skal jeg få fyrst Vasilij til at komme?
Det kan være mere behageligt på siden.
Han ligger for døden, og I lader mig være alene!
Det var det, De ventede på. Nu kan De fryde Dem.
Kære ven
Åh, som vi dog synder.
Som vi dog bedrager os selv. Og hvorfor?
Jeg er i halvtredserne, min ven.
Alting munder ud i døden. Alting
Døden er frygtelig.
Han er gået bort, Pierre.
Kom, jeg følger Dem ud.
Se at få grædt lidt. Tårer letter hjertet.
Den Almægtige Gud vil styrke Dem.
De er ung og nu også velhavende, formoder jeg.
Fyrst Nikolaj Bolkonskij, en pensioneret general -
- der gik under tilnavnet 'Kongen af Preussen' -
- var blevet forvist til landet under tsar Paul.
Siden da havde han boet på sit landsted De Skaldede Høje -
- med sin datter, fyrstinde Marija.
Alt vel? Kom og tag plads.
Til i morgen Vent, der er brev til dig.
- Fra Eloise? - Ja.
Jeg springer to over Og læser det tredje.
- Du skriver vist en masse vrøvl. - Så læs det ene, far.
Det tredje, sagde jeg. Det tredje.
"Disse trekanter ligner hinanden.
Som det ses på vinklerne A, B og C
Der blev ikke lavet om på de strikse rutiner i hjemmet-
- end ikke da fyrstens søn drog i krig senere samme dag.
Hvor den slags dog ligner ham
Din far er en vis mand. Måske er det derfor, jeg er bange for ham.
Værsgo at tage plads.
Tag plads, Mikhail Ivanovitj.
Man skal huske at gå. Jo længere man går, des bedre.
Om du vil eller ej, vil Han frelse og tilgive dig -
- og omvende dig.
For kun i Ham finder du sandhed Og frelse.
Kom nu, Andrej. Gør det for mig.
- Er du på vej? - Ja. Jeg kommer for at tage afsked.
Kys mig her.
- Tak. Mange tak. - Hvorfor takke mig?
For ikke at spilde din tid og hænge i din kones kjole.
For at sætte tjenesten først. Dét takker jeg dig for.
Hvis der er noget, du vil sige, så sig frem.
Det gør mig ondt bare at efterlade min kone hos Dem.
Sludder. Kom nu til sagen.
Når hun skal føde, så send bud efter en læge fra Moskva.
Jeg ved, at det går, som naturen vil-
- og at det sjældent går galt. Men vi tænker begge på det.
Hun har hørt historier og haft mareridt og er bange.
Jeg tager mig af det.
- Står det skidt til? - Med hvad?
- Konen. - Jeg er ikke med.
Der er intet at stille op. De er alle ens. Og er man først gift, er det dét.
Men bare rolig. Jeg siger ikke noget til nogen.
Det er håbløst. Hun er jo smuk.
Jeg tager mig af det hele. Vær ikke urolig.
Giv det her brev til Kutuzov.
Jeg beder om, at du ikke skal være adjudant for længe.
Det er en elendig post.
Fortæl ham, at jeg husker ham og værdsætter ham.
Skriv og fortæl, hvordan han tager imod dig.
Hvis godt, så tjen ham godt.
Men min søn skal ikke tjene nogen blot af hjertets godhed.
Og kom så herhen.
Jeg dør velsagtens før dig.
Her er mine noter. Giv dem til imperatoren, når jeg er død.
Her er penge og et brev til akademiet.
Det er en præmie til den, der skriver en bog om Suvorovs slag.
Her er lidt spredte skriverier. Læs dem, engang når jeg er død.
Jeg skal nok se til det hele, far.
Men så farvel.
Husk, fyrst Andrej -
- at dør du på slagmarken, så vil din gamle far sørge over dig.
Men opfører du dig ikke, som man forventer af min søn -
- så vil jeg skamme mig.
Det havde De ikke behøvet at sige, far.
Jeg vil spørge Dem om noget andet.
Hvis jeg dør og får en søn -
- vil De så beholde ham her?
Lad ham vokse op her. Må han ikke nok?
Skal din kone ikke have ham?
Vi har sagt farvel. Gå så.
Så så!
Den russiske hær på 50.000 mand under Kutuzovs kommando -
- gik ind i Østrig for afslutte sig til den østrigske general Mack -
- og danne fælles trop mod Napoleon.
- De siger, Kutuzov er énøjet. - Ja, det passer skam!
Nej, hans syn er bedre end dit. Han efterså støvler og alting.
Da han så på mine fødder, troede jeg, det var slut med mig.
Gid der var pause inden de næste fem verst
Tyskerne tilbød hestevogne. Der var stil over det.
Dengang var der flest polakker. Nu er der bare tyskere overalt.
Sangere forrest!
- God morgen! - God morgen!
Hurra for Rusland og Østrig!
Hurra for østrigerne! Hurra for russerne!
Hurra for hele verden!
- Hvad er der? - Vi skal forklare, at vi står stille.
Hvorfor det? Er der ikke nyt fra Mack?
Hvis Mack og hans styrker var besejret -
- havde vi da hørt om det.
- Jeg vil gerne se general Kutuzov. - Han er optaget. Hvem er De?
General Kutuzov er optaget.
Det, De ser, er den ulykkelige general Mack.
- Hvorfor ser du så trist ud? - Der er ikke noget at fejre.
Til side. Gør plads.
Må jeg have lov at gratulere. General Mack er kommet.
Han har det godt, men har slået sig lidt heroppe.
Hvis De agter at spille klovn, så kan jeg ikke stoppe Dem.
Men hvis jeg ser Dem skabe Dem sådan én gang til-
- skal jeg give Dem en lærestreg.
- Jeg lykønskede bare - Jeg mener det!
Hvad er der med dig?
Enten er vi officerer, der tjener tsar og fædreland -
- og markerer sejre og nederlag behørigt-
- eller også er vi lakajer, der blæser på det hele.
40.000 mand er døde, vor allieredes styrker er slået, og I laver sjov!
Kun pattebørn synes, den slags er sjovt!
Hvor charmerende, som franskmændene viser sig frem.
Tre af dem går af sted og indtager en bro.
Franskmændene krydser broen og får deres hær hen over Donau.
Men hvis de har krydset Tabor-broen -
-så må Kutuzovs hær være blevet afskåret. Så er den dødsdømt!
Det kunne det tyde på.
Vent lidt. Jeg har planer for Dem denne aften.
Hun er henrivende, ikke sandt?
Lykkelig den mand, som får hende.
Med hende ville enhver mand automatisk blive prominent, tror De ikke?
- Jeg ville gerne høre Deres mening. - Jo, hun er skam smuk.
Farvel, fyrste. Må Gud være med dig.
Jeg velsigner dig, og må du få en stor sejr.
- Sæt Dem hos mig. - Anmoder om at blive hos Bagration.
Tag plads. Jeg har også brug for gode officerer i min stab.
Jeg har også brug for dem.
Der er stadig meget at gøre. Så utrolig meget.
Hvis bare en tiendedel af Bagrations styrker vender tilbage i morgen -
- så vil jeg takke Herren.
Det var derfor, jeg ville være i denne enhed.
Med 4000 udsultede mænd var det Bagrations opgave -
- at holde fjendens styrker hen i 24 timer.
Kutuzov skulle bruge tiden på at trække sin hær tilbage -
- og undgå de franske styrker, der talte tre gange så mange soldater.
Hvad foregår der, mine herrer? Har De forladt Deres poster?
Tag nu Dem, kaptajn.
De burde skamme Dem. Et forbillede som Dem, og så går De rundt uden støvler?
Alarmen går, og De futter bare omkring.
Det ville sandelig være kønt. Så tilbage til posterne, mine herrer.
Soldaterne påstår, at man løber hurtigere uden støvler.
Tilbage til posterne, om jeg må bede.
Tiden nærmede sig det store øjeblik -
- som der var arbejdet så hårdt for og lidt så mange afsavn for-
- og som soldaterne havde ekserceret for i 15 år.
Som hjem og familier var forladt for -
- som bonden blev forvandlet til kriger for -
- som 80.000 mænd levede på slagmarken uden familier for -
- uden at deltage i det civile livs affærer -
- alt imens de bevægede sig gennem et fremmed, ukendt [and.
De levede på markerne, på vejene, i skovene -
- uden de bekvemmeligheder, der ellers hører til menneskelivet.
For disse mænd var en vej ikke en måde at nå til ens familie -
- til fornøjelse eller arbejde, men en vej til angreb eller retræte.
Et hus var ikke den hjemlige arne, men en bayholdsposit/on,
Mennesker var ikke deres brødre -
- men redskaber og dødens nødvendige ofre.
Nej, min ven, hvis man bare vidste -
- hvad der kommer efter døden -
- så ville ingen af os frygte døden.
Sådan er det, min ven.
Frygt eller ej, man undgår den ikke.
Men man frygter den alligevel.
Ak, I kløgtige folk.
I artillerister er så kløgtige -
-fordi I kan tage alting med jer, både vodka og lidt spiseligt.
Og alligevel er du bange.
Det, du frygter mest af alt, er uvisheden.
Selvom de siger, at din sjæl kommer i himlen -
- så ved vi, at den ikke findes. Der findes kun atmosfære.
Lad os smage på din urtevodka, Tusjin.
Det må I da.
At forstå, hvad fremtiden bringer
Det er begyndt. Slaget er i gang.
Slaget er begyndt. Frygteligt, men glorværdigt.
- Slaget er begyndt. - Slaget er begyndt.
T0 grader op. Lad kanonen, Medvedev.
Schöngrabern brænder!
Kom med væk herfra, Deres Højhed.
Jeg beder Dem! For Guds skyld!
Kan De ikke se det?
Franskmændene!
Så fint de marcherer.
Venstre, venstre
Tættere på!
Bataljon! Vent!
Sænk tornystret!
Gud være med os.
Hvad er der sket? Jeg er faldet. Jeg er død.
Folkene der De hjælper mig.
Hvem er de? Er det mon franskmænd?
Hvem der end herskeri himlen -
- så frels mig, tilgiv mig og beskyt mig.
Er de mon efter mig? Og hvorfor?
Vil de dræbe mig? Måske. Jeg, der er så vellidt?
Det kan ikke passe, at de vil dræbe mig.
Tusjins batteri blev svigtet. Støttetropperne var væk.
Fjenden vidste ikke, at der kun var fire kanoner.
De var sikre på, at de russiske styrker var samlet netop her.
Mine herrer. Alle på retræte.
Hvad befaler De?
Affyr!
Af sted!
Vis så, hvad du duer til.
Se, nu kan de lidt igen!
Kaptajn Tusjin!
Hvad er der med Dem? Der er blæst retræte to gange!
Jamen Jeg
Retræte! Alle mand!
T0 trofæer, Deres Excellence.
Jeg fangede en officer. Mine folk kan bekræfte det.
Godt
Jeg er Dolokhov, der blev degraderet.
Et bajonetsår Jeg forblev ved fronten.
Husk det nu, Deres Excellence.
Kaptajn Tusjin, De har fået ordre til at trække Dem tilbage.
- Farvel. - Farvel, gamle ven.
Jeg er såret i armen, hr. kaptajn.
Jeg kan ikke mere. Må jeg ikke nok få plads her?
Tag plads.
Giv ham en kappe at sidde på.
Kutuzovs hær på 35.000 mand -
- blev reddet.
Franskmændene genoptog ikke kampene den følgende dag.
Resterne af Bagrations styrker sluttede sig til Kutuzovs.
Har du ondt?
Lad mig være!
Så mange mænd, der blev lemlæstet!
Det var frygteligt.
Generalen vil se Dem, hr. kaptajn.
Han er i hytten.
Jeg takker Dem, mine herrer.
Men hvorfor blev kanonerne efterladt?
Jeg ved det ikke, Deres Excellence.
Jeg havde ikke flere mænd.
De kunne have taget nogle fra støtletropperne.
Der var ingen støttetropper, men Tusjin sagde intet-
- selvom det var et faktum.
Han ønskede ikke at få en anden officer i fedtefadet.
Deres Excellence. De sendte mig til Tusjins batteri.
Jeg så døde soldater Og heste.
T0 kanoner var smadret, og der var ingen støttetropper.
Jeg er af den mening, at dagens succesrige mission -
- primært skyldes Tusjin og hans folks heroiske og stædige indsats.
Kaptajn Tusjin.
Træd af.
Tak, kære ven. De reddede mig.
Mange tak.
På gårsdagens møde i Statsrådet -
- læste Sergej Kuzmitj, vores nye general-
- op fra et brev fra imperatoren.
Det begyndte således: “Sergej Kuzmitj!
Fra alle sider forlyder det
- Staklen kunne ikke læse mere. - Kun dertil?
Og ikke en tomme længere. “Sergej Kuzmitj, fra alle sider
“Fra alle sider, Sergej Kuzmitj."
Så vidt, så godt.
Igen Og igen forsøgte han .
- Men blev rørt, så snart han kom til 'Sergej'.
'Kuzmitj' fik tårerne frem.
Og 'fra alle sider' medførte en ukontrollabel hulken.
Frem med lommetørklædet og så igen: “Sergej Kuzmitj, fra alle sider
Jeg må forsøge at forstå hende. Jeg må forstå, hvordan hun er.
T°9 jeg fejl før, eller tager jeg fej[ nu?
Nej, hun er ikke dum. Og hun er smuk.
Er De tilfreds med selskabet?
Åh ja. Et henrivende selskab. Et af de bedste faktisk.
Det er sent, jeg må
Nå, min kære Helene?
“Sergej Kuzmitj, fra alle sider
Det er et vidunderligt par, men finder de mon lykken?
Ægteskabet er velsignet i himlen.
“Sergej Kuzmitj
Hvad var meningen med den vittighed?
- Jeg hørte det ikke. - Det samme her.
Se lige, hvad de laver, Alina.
Det samme som før.
Gud være lovet. Min kone har lige fortalt det.
Min kære Helene!
Jeg er ovenud lykkelig.
Jeg holdt af din far.
Hun bliver en god hustru.
Gud velsigne jer begge.
Kom nu her, fyrstinde.
Mit kære barn. Gud velsigne dig.
Gud velsigne dig.
Helene
Tag dem der af
Det er sent. Nu er det hele gjort.
Men jeg elsker hende.
Slaget om Austerl/'tz blev af samtiden kaldt -
- 'De tre kejseres slag'.
Den russiske og østrigske kejser-
- inspicerede forbundets hære.
Vi angriber fjenden fra den ene side -
- ikke mindst når vi har erobret Solkolnitz og Kobelnitz.
Så kan vi angribe i flanken -
- og forfølge fjenden mellem Slapanitz og skovområderne.
Første kolonne marcherer
Hvad gør vi, hvis Napoleon angriber?
Det er ikke sandsynligt.
Planen for i morgen -
- eller rettere for i dag, da det nu er over midnat -
-kan ikke ændres.
I har hørt den. Vi vil gøre vores pligt.
Det vigtigste før et stort slag er-
- at få en god nats søvn.
Ja, i morgen, i morgen.
Jeg fornemmer, at i morgen -
- skal jeg endelig bevise mit værd.
Hvad tror De, at morgenens slag vil ende med?
Jeg tror, at vi taber det.
Det har jeg fortalt grev Tolstoj og bedt ham om at fortælle zaren det.
Jeg ønsker berømmelse. Jeg ønsker at være kendt og elsket af folket.
Er det forkert at ønske det? At leve for berømmelse?
Alene for dét!
Det viljeg aldrig indrømme over for en eneste sjæl.
At dø, blive såret eller miste sin familie er ingenting!
Jeg bytter det gerne for et øjebliks berømmelse -
- og hengivenhed fra mennesker, jeg aldrig har kendt!
Og hvad hvis døden er det eneste, der venter?
Hvis det er det, jeg skal-
- så vil jeg dø lige så ærefuldt som de andre.
Vi danner fire kolonner.
Den første kolonne marcherer i venstre flanke
Ordren er udført, Deres Excellence.
Se dem bare.
Længe leve Deres Majestæt!
Stå ret!
- Hvorfor begynder! ikke? - Jeg venter, Deres Majestæt.
Jeg venter, Deres Majestæt!
Ikke alle kolonner er samlet endnu, Deres Majestæt.
Det her er ingen parade.
En parade begynder først, når alle regimenter er til stede.
Netop fordi det ikke er en parade i Tsaritsyno -
- er jeg ikke begyndt endnu.
Men hvis Deres Majestæt befaler det
Affyr!
Venstre flanke er beskyttet, mens de går til højre -
- indtil de møder anden kolonne
Klokken 5 samme aften -
- var slaget tabt -
- på alle fronter.
- Det er ikke vores! - Nej.
Se der!
Det er forbi, brødre!
Er De såret?
Ikke her, men dér! Stop dem!
Hvad foregår der, Bolkonskij?
Fremad, drenge!
Hvor stille -
- og fredeligt.
Hvor højtideligt!
Helt anderledes end al den løben, råben og kæmpen.
Hvorfor har jeg aldrig tidligere bemærket den store himmel?
Hvor er jeg glad for, at jeg endelig ser den!
Alt er forfængelighed -
- alt er bedrag. Alt undtagen denne uendelige himmel.
Der findes ikke andet end den.
Men selv dén findes ikke
Der er ingenting -
- ud over stilhed Og fred.
Og gudskelov for det.
Hvilken smuk død
SLUT PÅ FØRSTE KAPITEL
ANDET KAPITEL
Denisov! Vi er fremme!
Nikolenka!
Lys! Te! Sikke en overraskelse! Nikolenka, kære dreng.
Og hvad så med mig?
Jeg hedder Vasilij Denisov, Deres søns ven.
Velkommen til.
Nikolaj skrev om dig.
Natasja! Vera! Det er Denisov.
Denisov, kære! Hvor skønt!
Han er jo fantastisk.
Åh, fyrstinde Marija.
Er der noget nyt om Andrej?
Jeg har hørt, at han ikke er blandt de tilfangetagne.
Heller ikke blandt de døde.
Kutuzov skriver
at han blev dræbt.
Far, vend dig ikke bort. Vi kan græde sammen.
Slyngler! Skurke!
Hvorfor gøre det af med en hel hær?
Gå ind og sig det til Liza.
Fortæl mig, hvordan det skete.
Gå nu
Han blev dræbt i et slag, der gjorde det af med Ruslands fineste mænd -
- og med Ruslands ære.
Sig det til Liza. Jeg kommer senere.
Giv mig din hånd, Marija.
Her. Kan du mærke det?
Det hele er så underligt.
Ved du hvad? Jeg kommer til at elske ham meget højt.
Hvad er der, Marija?
Ingenting.
Jeg er bare bekymret.
For Andrej.
Er der noget nyt om ham?
Nej-
Det er endnu for tidligt til at modtage nyheder om det.
Men far er urolig, Og jeg er bange.
Men du har ikke hørt noget?
Ingenting.
Mitja. Tag ud til vores landsted -
- og bed vores gartner Maksim om -
- at skaffe mig 200 potteplanter til på fredag.
Vi skal også bruge sangere.
- Og vilde jordbær og ananas. - Det behøves ikke.
Bezukhov er her. Vi kan få det hele fra hans orangeri.
Bed Bezukhov om at kigge forbi. Er han her med sin kone?
Han er så ulykkelig, den velærværdige sjæl.
- Jeg vil forsøge at trøste ham. - Hvad handler det om?
Jeg har hørt, at Dolokhov har kompromitteret hende.
Pierre havde Dolokhov på besøg i sit hjem i Skt. Petersborg -
- og det siges, at han efterstræbte hende.
Pierre skulle være sønderknust.
Sørg for, at han tager med i klubben. Så glemmer han det.
Det bliver en fest!
Kan De ikke høre?
Vi skåler for imperatoren!
Jeg genkendte Dem ikke.
Skal I ikke genoptage bekendtskabet?
Jeg giver pokker i den tåbe.
En skål for vort seneste fremstøds store helt -
- fyrst Pjotr Ivanovitj Bagration!
Kronet med ære og laurbær
efter et storslået felttog
Du, Ruslands stolthed
er med os heri dag.
Du vil glemme de hidsige kampe
her blandt dine egne
der hører med tilbageholdt åndedræt
om dine militære sejre.
Moskva er meget stolt
over at tage imod dig inden for disse mure.
Du vil glemme de hidsige kampe
her blandt dine egne.
Lad os skåle på de smukke kvinders helbred.
Du trænger vist til nye briller.
Alle kender til din kones affære med Dolokhov, bortset fra dig.
Du trænger vist til nye briller.
Din hustrus affære med Dolokhov kender alle til bortset fra dig.
Skål for de smukke kvinder, Pierre, og for deres elskere.
Du trænger til nye briller.
Kun du kan ikke se, at din kone har en affære.
Fingrene væk!
Du får det ikke.
Slubbert!
Jeg udfordrer Dem.
I Dolokhovs sted havde jeg vel gjort det samme.
Det havde jeg højst sandsynligt.
Hvad skal dette myrderi til for?
Jeg må væk, gemme mig.
Jeg er nødt til at være ærlig over for Dem i denne afgørende stund.
Jeg mener ikke, at det er værd -
- at spilde blod for denne sag.
De lod temperamentet løbe af med Dem.
- Ja, det var dumt af mig. - Så lad mig undskylde på Deres vegne.
Deres modstander vil uden tvivl tage imod den.
- Lad mig tale med ham. - Hvad nytter det
Nå Men er vi klar?
- Måske - Ellers tak, ingen undskyldninger.
Bare vis mig, hvor jeg skal gå hen, og hvordan jeg skyder.
Hvad?
Åh ja, naturligvis. Det havde jeg lige glemt.
Skal vi?
Ja.
Duellanterne ønsker ingen forsoning, så derfor begynder vi.
På 'tre' må De begynde at gå.
En
To
Tre!
Nej, det er ikke forbi.
Gå
Gå tilbage!
Dæk Dem!
Dæk Dem med pistolen!
Forbi.
Hvor dumt. Hvor dumt. Hvor dumt
Døden er en løgn
Hvor dumt
Hvordan har du det?
Fint. Men jeg dræbte hende.
Dræbte.
Det her overlever hun ikke.
Hvem?
Min mor.
Min engel.
Min elskede engel.
Min mor.
Det overraskede Rostov -
- at Dolokhov, denne libertiner og svirebror -
- boede i Moskva med sin gamle mor og pukkelryggede søster-
- og var en hengiven søn Og bror.
Hvad er nu det for noget?
Hvad er det, De har gjort? - Hvem? Mig?
De er sandelig ikke bange af Dem!
En duel! Hvad ville De bevise med det?
Hvis De ikke svarer, så gør jeg.
De tror på al sladderen. Folk siger -
- at Dolokhov er min elsker, og De troede på dem.
Men hvad har De bevist med den duel?
At De er et fjols! Men det ved enhver jo.
Og så har De gjort mig til grin i hele Moskva.
Folk vil sige, at De i fuldskab udfordrede en mand -
- som De uden grund var jaloux på -
- og som er bedre end Dem i alle henseender.
Hvorfor troede De, at han var min elsker?
For selskabets skyld? Hvis De var lidt rarere, havde jeg foretrukket Deres.
De må ikke sige mere, jeg beder Dem.
Jo, jeg må. Enhver kvinde med en mand som Dem -
- ville tage en elsker. Men det gjorde jeg ikke.
Vi må hellere gå hver til sit.
Men fornøjelse. Hvis De ellers overlod mig lidt velstand.
Hver til sit! Som han dog skræmmer mig!
Jeg slår dig ihjel!
Ud!
Tikhon!
Gå hen til fyrstinde Marija -
- og spørg, hvordan det går.
Fortæl mig derefter, hvad hun sagde.
Fortæl fyrsten, at fødslen er gået i gang.
Mange har den tro, at jo færre der kender til den fødendes pinsler -
- des færre pinsler vil hun få. Så alle foregav at være uvidende.
Ingen talte om det, men alle ansigter afspejlede den samme bekymring -
- formildede hjerter og en bevidsthed om -
- at noget stort og uforklarligt fandt sted lige nu.
Om Gud vil, bliver der ikke brug for læger.
Fyrstinde, der er nogen på vej.
En vogn med lygter. Det må være lægen.
Åh, gudskelov.
Jeg går ud og tager imod ham. Han taler ikke russisk.
- Har fyrstinden det godt? - Ja.
Det kan ikke passe!
Det ville være for usandsynligt.
Du godeste. Masja, min kære!
Min kære.
Gud er barmhjertig.
Hun var ikke overrasket over at se ham.
Men hun forstod ikke, at han var kommet.
Hans ankomst havde ingen indflydelse på hendes pinsler -
- eller på lindringen af dem.
De må ikke gå ind.
Hvor har de taget et barn derind?
Hvorfor?
Eller er det et barn, der lige er født?
Jeg elskede jer alle og gjorde ingen af jer ondt.
Og hvad har l gjort mod mig?
Se, hvad I har gjort mod mig!
Hvorfor har I gjort det mod mig?
Denne tid har været ubeskrivelig hård for mig.
Ja, vi har alle sammen forandret os.
Hvad er Deres planer?
- De er ikke værd at nævne. - Skal De ikke i hæren?
Efter Austerlitz? Ellers tak.
Om så Napoleon stod lige omme bag bakken -
- ville jeg stadig ikke tjene den russiske hær.
Har De hørt om duellen?
Ja. Det var en hård oplevelse.
Gudskelov slog jeg ikke manden ihjel.
Hvorfor? Det er godt at dræbe en gal hund.
Men det er ikke godt at dræbe et andet menneske.
- Det er uretfærdigt. - Hvorfor det?
Vi skal ikke bedømme, hvad der er retfærdigt.
Mennesker har altid taget fejl, hvad det angår. Og det vil de altid gøre.
Uretfærdighed er, når man gør et andet menneske ondt.
Hvad ved du om, hvad der er ondt? Jeg kender kun til to ulyksaligheder:
Tynget samvittighed og sygdom.
Lykke består i fraværet af disse to.
Man skal leve for sig selv og undgå dem. Sådan er min livsfilosofi nu.
Hvordan skulle man kunne leve kun for sig selv? Nej, nej Og atter nej!
Dybt inde føler jeg -
- at jeg er en indgroet del -
- af en uendeligt stor helhed.
Jeg føler, at jeg ikke kan forsvinde bare sådan.
Det er der intet, der gør. Men at jeg altid har eksisteret og altid vil.
Ja, det har Herder jo lært os.
Men det overbeviser mig ikke, min ven.
Det gør kun livet og døden.
Man overbevises af, at man ser en, som man har kær-
- en, som man er forbundet med -
-som man har såret og samtidig vil retfærdiggøre sig over for.
Denne person lider og pines -
- og holder op med at eksistere.
Hvorfor?
Det må der da findes et svar på.
Ja, naturligvis.
Jeg siger bare, at det ikke er logik, der overbeviser mig.
Det, der overbeviser, er, når en tæt på dig forsvinder ned i mørket.
Og du står selv tilbage og stirrer ned i afgrunden.
Det var det, jeg gjorde.
Men er det ikke også, hvad jeg lige har sagt?
Vi må leve og elske -
- og tro på, at vi ikke kun lever på denne lille jord.
Vi har levet altid og vil leve for evigt.
Så frisk luften er, Deres Højhed.
- Hvad? - Frisk luft, Deres Højhed.
Hvad siger han?
At det er forår, tror jeg.
Det er sandt, at alt er grønt. Det er tidligt.
Både birk og majtræ
Selv ellen er sprunget ud.
Egen kan jeg ikke få øje på.
Jo, dér er den.
Forår-
- og kærlighed-
- og lykke
Og som man dog bliver træt -
- af denne tåbelige, meningsløse illusion.
Hvor er det dog trivielt.
Og det hele er en illusion.
Der er intet forår, ingen sol, ingen lykke.
Jeg tror ikke på jeres håb og illusioner.
Den har ret. Tusindfold ret, denne eg.
Lad i stedet de unge hengive sig til illusioner.
Vi kender livet.
Vores liv er forbi.
Jeg må leve mit liv til ende -
- uden ondskab, uden lidenskab-
- uden længsel.
L embeds medfør var zfyrst Andrej taget på besøg -
- hos grev Rostov, der var den lokale adelsmarskal.
- En gang til. - Skal du ikke sove?
Jeg kan ikke. Hvad kan jeg gøre? Kom nu, én gang til.
- Sikke en skøn nat. - Og så godnat.
Sov du bare. Jeg kan ikke.
Hvordan kan man sove på sådan en nat, Sonja?
Se, hvor vidunderlig den er. Se nu bare. Vågn op, Sonja!
Aldrig har der været så skøn en nat. Se bare månen!
Så smuk, så smuk. Kom nu herhen!
Kan du se det?
Åh, man skulle sætte sig på hug-
- holde godt fast om sine ben, så fast som overhovedet muligt
Og flyve væk!
Det var heri denne skov, at jeg så egetræet -
- som jeg var så enig med. Hvor er det nu?
Der er den jo!
Jeg elskede jer og gjorde ingen af jer noget ondt.
Og hvad har l gjort mod mig?
Vi må leve og elske -
- og tro på, at vi ikke kun lever på denne lille jord.
Vi har levet altid og vil leve for evigt.
Nej, mit liv er ikke forbi i en alder af 31.
Det er ikke nok, at jeg selv ved, hvad jeg rummer.
Det skal alle vide. Både Pierre og den pige -
- der længtes efter at flyve. Jeg ønsker, at alle kender mig.
Mit liv skal ikke leves for mig selv alene.
Det skal afspejle sig i andre, som tager del i mit liv.
SLUT PÅ FØRSTE DEL
Danske tekster: René Wad Andersen Dansk Video Tekst